"Dagen Loppan kom till oss är min lyckodag"
![](/media/t2ujke1t/lotta_web.png?width=1190&height=700&v=1da4d3a90818460)
"De flesta djurägare tycker såklart att just deras djur är det mest unika och speciella som någonsin funnits, lite som med barn.
Jag pratade inte så mycket om Loppan med andra, det
vi hade var så unikt och annorlunda. Vi var som i symbios med varandra och byggde ett väldigt starkt band mellan oss innan min son Lennox föddes.
Loppan följde mig genom hela livets vindlande gång, genom renovering och graviditet, sjukdom och skilsmässa, alltid vid min sida, alltid lika trogen.
När jag flyttade till lägenhet tog det en stund för honom att anpassa sig men han satt ofta på balkongen och tittade på fåglarna utanför. Loppan drabbades av cancer i örat när han var runt 14 år och först tänkte jag att det skulle gå bra med medicin men när veterinären berättade att örat måste amputeras sjönk hoppet. Jag kunde inte utsätta min bästa vän för det lidandet det skulle innebära, så för tre år sedan lät jag honom somna in i min famn. Viskade hur älskad han varit och hur han alltid varit min skyddsängel, min röst i natten, min krigare. Aldrig glömd, alltid älskad."
Lotta Gray